Amerika...
Rad bi vam rekel, da je to še vedno Amerika.
A sem spoznal, da država brez ljudi ne obstaja.
In tukaj jih ni.
Ne, prijatelji moji, to so Združene Države Zombielanda.
Presenetljivo je, kako hitro gre iz slabega v popolno sranje.
Zakaj sem še živ, vsi ostali pa so se spremenili v meso?
Zaradi mojega spiska pravil.
Prvo pravilo za preživetje v deželi zombijev:
KARDIO
Ko je virus udaril, so iz očitnih razlogov
prvi nastradali debeluščki.
Ubogi debeli pesjan.
Ko sta se okužba in kaos širila, niso bile dovolj le hitre noge.
Morali ste kupiti orožje in se naučiti ravnati z njim.
Kar pripelje do drugega pravila:
DVAKRATNI STREL
Kadar niste prepričani, če so zares mrtvi,
nikar ne skoparite s kroglami.
Hočem reči, še en čisti zadetek v glavo.
Ta gospa bi se lahko izognila temu da postane človeški obrok.
Lahko bi se, morala bi...
Kmalu so zombiji postali pametnejši.
Nekako so lahko zavohali, kdaj ste najranljivejši.
Se še posrati ne morem v miru?
Naj vas ne ujamejo s spuščenimi hlačami.
Pravilo številka tri: PAZITE SE STRANIŠČ
Ko je bilo zombijev že več, kot ljudi,
je bilo treba pretrgati vse čustvene zveze.
Če so dekletca iz vašega sosedstva zdaj male pošasti,
je morda čas, da jih nehate voziti v šolo.
Treba se je bilo osredotočiti na lastni obstanek.
Kar vodi do pravila št. 4. Precej osnovno je.
PASOVI Pripnite pasove.
To bo neugodna vožnja.
Ta tip spodaj, to sem jaz.
Sem v Garlandu, v Texasu. Morda je videti, da so ga uničili zombiji,
a Garland je pravzaprav tak.
Več mesecev zatem, ko je prvi pacient zagrizel
v okuženi hamburger, na bencinski črpalki.
Po samo dveh mesecih, sem morda edini v državi, ki ni kanibal.
Morda je neverjetno, da sem ravno jaz preživel,
s svojimi fobijami in sindromom razdraženega črevesja...
Dobro je, da nimam prijateljev in si nisem blizu z družino.
Preživel sem, ker igram varno in spoštujem pravila.
Moja pravila.
Sranje.
Pravilo 1: KARDIO
Seveda...
Pravilo 4: PASOVI
Jebenti.
Pravilo 2: DVAKRATNI STREL
Svetla stran je, da sem našel kraj, kjer se lahko podelam.
Še eno pravilo za preživetje: POTUJ NEOBTEŽEN.
Ne mislim le na prtljago.
Od nekdaj sem bil samotar.
Izogibal sem se ljudi kot, da so bili že pred tem zombiji.
Sedaj, ko pa so vsi zombiji...
Nekako pogrešam ljudi.
In tako potujem iz študentskega doma, iz Austinu v Texasu,
v Columbus, Ohio, kjer so, upam, moji starši še živi.
Čeprav si nikoli nismo bili blizu, bi bilo lepo videti znan obraz.
Ali pa kak drug, ki mu ne kaplja kri iz ust in brez mesa med zobmi.
Hvala.
Kaj iščeš? PREVERI ZADNJE SEDEŽE
Nič, le seznam imam. -Nikogar ni, le vojaška torba.
Kako ti je ime? -Stoj.
Brez imen, ne bova se preveč spoprijateljila.
Z nožem si skoraj prevrnil steklenico.
V redu je, ni treba... -Torej, kam si namenjen?
Columbus, ti?
Tallahassee.
Še? -Ne, ena zame.
Ena je dovolj, vedno pravim. Enkrat sem rekel.
Tallahassee in Columbus ležita oba proti jugu.
In?
No, Tallahasse, želiš, da se druživa? Vsaj nekaj časa?
Takole bova, Columbus.
Z mano ni lahko, in, ker čutim, da si drekač,
dajem temu razmerju čas tam nekje do Texarkane.
Zares? Odpeljal me boš do Texarkane?
Si pa res živahen pederček, kaj?
Moral bi se pripeti, zaradi varnosti.
Že vidim, da mi boš šel na živce.
Čeprav druženje ni bilo v mojem slogu,
sem predvideval, da bom varnejši s Tallahasseejem.
Ukvarjal se je s pretepanjem ljudi in...
Posel gre dobro.
Kmalu je postalo očitno, da ima slabost.
Kaj počneva tu? -Malo bova pogledala,
to je vražji Hostessov kamion. -Ja, to vidim.
In? -Rad bi imel Twinkie.
Greš? -Ja, samo trenutek.
Me zajebavaš? -Ne.
Pravilo 18: OGREJ SE
Tudi ti bi se moral, še posebej, če greva tja dol, pomembno je.
Ne verjamem. Si kdaj videl,
da se lev ogreva, preden pokonča gazelo?
Snežne kroglice? -Ja.
Kje so hudičevi Twinkieji? -Rad imam Snežne kroglice.
Sovražim kokos, ne okus, sestavo.
Sveže so.
Nisem še končal s Twinkieji.
Morda ni primerno,
ampak moram na stranišče.
Zares? -Zares.
Saj vem, že spet. Kaj naj rečem,
boleham za kronično tesnobo.
Od nekdaj sem fobičen.
Mnogo stvari me je vznemirjalo.
Odtisi na straniščnih deskah ali božički v veleblagovnicah.
Biti sam z otrokom...
Nečesa pa se bojim bolj, kot vsega, še bolj, kot zombijev.
Jebenih klovnov.
Kadar vas je strah vsega, kar je tam,
pač ne hodite več tja.
Ravno to se je zgodilo meni, še pred Zombielandom.
Petkov večer, tretji teden zapored v hiši...
World of Warcraft...
Poševni stolp škatel za pice...
Code Red Mountain Dew...
Ponos: ni ga.
Dostojanstvo: zdavnaj izginilo.
Nedolžnost: kar računaj nanjo.
Vse življenje sem si želel le, da bi si našel dekle.
Da bi se zaljubil, jo peljal domov, da spozna moje starše.
Ker pa sta tudi moja starša paranoična izoliranca, kot jaz,
bi bilo morda bolje, če bi me ona odpeljala k svojim.
Takrat bi končno postal član krasne, funkcionalne družine.
408?
Prosim, je kdo tu? Prosim, nujno je!
Običajno ne odklepam vrat, če slišim zvoke panike,
ampak, moja soseda iz 406 je nenormalno lepa.
Hvala ti, hvala ti!
Me veseli.
Izvoli.
Mountain Dew? -Ja, Code Red.
Še Golden Grounds.
V najlonski vrečki ostanejo hrustljavi.
Povej mi, kaj se je zgodilo.
Brezdomec je bil.
In še bolan.
Šla sem domov, govorila sem po mobilniku...
Naenkrat je tekel proti meni.
Mislim, ni tekel, divjal je.
Mislila sem, da morda pred kom beži, ali pa za nekom.
Zadnje, kar sem videla je, da je še vedno zunaj in nori.
Mogoče droga?
Nisem ti še povedala strašnega dela zgodbe.
Skušal me je ugrizniti.
To je strašni del zgodbe.
Oprosti, ampak tako me je strah.
Saj te je lahko, brezdomec te je skušal pojesti.
To je pravi razlog za strah, razumni strah.
Jaz se bojim reči, ki sploh nimajo smisla.
Recimo klovnov z rdečimi nosovi. Ali krp za brisanje miz.
Resnično?
Reči želim, da sem tu zate, prav?
In dokler si tu, ne bom šel iz stanovanja.
Lahko za trenutek zaprem oči? -Seveda.
Hvala ti.
Odmisli bolnega brezdomnega kanibala, svoje sanje živim.
Vedno sem si želel, da bi dekletu popravil lase za ušesa.
Lahko noč. -Lahko noč.
Mojbog.
Je vse v redu?
Kaj počneš?
Ne približuj se, 406, ničesar ti ne bom storil, toda...
Sranje.
Mojbog, tako prekleto žal mi je!
Vidite, nikomur ne morete zaupati.
Prvič spustim dekle k sebi, pa me želi pojesti.
Prosim.
Poslušaj me.
Zaradi starih časov...
Če si noter...
Bolna si, prav?
To je bil moj prvi stik s kugo 21. stoletja.
Se spomnite norih krav?
Nora krava je postala nori človek, ki je postal nori zombi.
Hitro delujoči virus, od katerega otečejo možgani, dobite mrzlico.
Iz vas naredi nasilnika, ki sovraži vse.
In, ki povzroči močno željo, da bi nekaj grizljali.
Ti upravljaj, jaz bom potiskal.
Slišal sem, da obstaja kraj, ki se ga to sranje ni dotaknilo.
Na vzhodu? -Ja. Si tudi ti slišal?
Na zahodu pravijo, da je na vzhodu, na vzhodu pa, da je na zahodu.
To so neumnosti.
Kot bi pingvin na severnem tečaju slišal,
da je v tem letnem času na južnem tečaju lepo vreme.
Na severnem tečaju ni pingvinov.
Bi rad občutil, kako močno znam udariti?
Mi boš povedal? -Kdaj sem nazadnje polagal cevi?
Kdaj si nazadnje videl vseh 20 prstov na nogah?
Položil Percya v posteljico? -Kdo je Percy?
Oblepil omaro s tapetami? Dodal omako?
Se s petami dotaknil Jezusa? -Se ljubil?
Samo seks.
Pred tremi tedni, v zapuščenem FedExovem tovornjaku.
Daj mir.
Jaz sem šel na vzhod, ona pa na zahod.
Skrila sva se v tovornjak.
Bil je poln neizročenih paketov. -Kako ji je bilo ime?
Beverly.
Beverly Hills. -Prekleti pes.
In ti? -Jaz?
Bog, mora se ti zagabiti.
Naredi te žalostnega, naredi te...
Vprašaš se, ali se lahko vrneš v čas pred tem.
Bil bi na vrtu, skušal bi loviti kresničke.
Namesto tega pa tole.
Hočem reči, naredi te... -Lačnega.
Skrbi me zate. -Karkoli te čaka v Columubusu,
mi verjemi, da ni niti malo lepše od te
najine prijateljice tukaj, ki uživa v človeškem sendviču.
Tallahassee je imel bolan smisel za humor, ko je šlo za zombije.
Zombiji niso prav lepi, ampak, on jih je zares sovražil.
Edino, kar ga je obsedalo bolj, kot zombiji, so bili Twinkieji.
Nekaj u zvezi s Twinkieji ga je spominjalo na pretekli čas.
Ko so bile stvari enostavne, ne tako jebeno psihotične.
Kot, če bi okusil to tolažilno slaščico iz otroštva
pa bi svet zopet postal nedolžen in vse bi bilo normalno.
Iščeš zlato?
Jezus Kristus.
Nevaren človek si.
Zaradi Twinkiejev boš tvegal najina življenja?
V tej trgovini je škatla Twinkiejev.
In to ne kakršnakoli.
Poslednja škatla, v kateri bo kdo užival v celem vesolju.
Verjameš ali ne, Twinkieji imajo rok trajanja.
Nekoč kmalu, bo življenjski sok
Twinkiejev odtekel.
Čas je, da ponorim ali pa utihnem.
Ko Tallahassee navali na zombija...
Postavlja nove standarde za "ne zajebavaj se z mano".
Nič strahu, ničesar za izgubiti...
Kaj naj rečem, kot umetnost.
Umazana usta imaš.
Ne zamahni.
Zamahni!
Hvala. -Dolguješ mi.
Neverjeten si. -Vem.
Pridi, fant, le po vrhu bova malo posnela.
Ta dva sta se zares zapustila.
In tako debela sta.
Mislim, da bi verjetno morala naprej.
Lahko sem razmišljal le: "Kakšne možnosti imava?"
Še ena, ki jo poročiš in odpelješ k svoji družini.
Hitro pridita.
Neko uho je v nevarnosti, da se zataknejo lasje zanj.
Dohitel te bom.
Pravilo 22: ČE SUMIŠ, POGLEJ, KJE JE IZHOD
Sestri sta, mlajša je ugriznjena.
Normalno se obnašaj, ne prestraši je.
Columbus, Wichita, Little Rock.
Vse to zaradi Twinkiejev?
Ne, on je. Jaz sem le Sancho Panza.
Mislim, da ne bo več dolgo. -Vem, tudi ona ve.
Le izhod iščeva.
Ne, le deklica je.
Ne govorite o meni, kot da me ni.
Vem, da si zelo bolna.
Toda, tvoja sestra želi, da... -To ni njena odločitev.
Moja je.
Obljubila sem ji.
Poslovili sva se že, a nisem imela orožja.
Ne vemo, ali res ni zdravila. -Nimaš jajc!
Daj njemu puško.
Čakaj.
Jaz bom to naredila.
Rada te imam. -Tudi jaz tebe.
Potrebuješ pomoč? -Če si že ponudil...
Vzeli bova vajino orožje, avtomobilske ključe, strelivo.
In, če imata, žvečilne brez sladkorja.
Kaj, hudiča?
Zakaj to počneta?
Bolje, da se vidva motita in nama zaupata kot, da se motiva midve.
Seveda. Po dolgih kilometrih se pojavi prvo normalno dekle,
naredi iz mene idiota, ukrade mojo dvocevko
in reče, da sem jaz ta, ki se mu ne more zaupati.
Bravo, genij. -Ti si ji dal puško.
Kako sta neumna.
Izogibaj se ogledalu.
Sprosti se, jaz sem bila pravkar zombi.
Kaj bi dala za... -Ne izgovori besede T-U-Š.
Le pojdiva, kamor sva namenjeni.
Misliš, da je to resnica? -Kaj?
Tisto o Pacifik Playland? -Čisto brez zombijev.
Edini kraj zahodno od Wacoa.
Zaupaj mi.
Na enem od tistih Tour de France koles je.
Poganja, zombijeva glava pa je zataknjena v pogonu.
Saj veš, z verigo, vrti se.
Zelo dobro, ampak...
Zombi uboj tedna? Ne bi rekel.
Videl sem tega gradbinca, ne lažem ti.
Na valjarju je in zombi pade pred njega.
Si kdaj zvil zobno kremo do konca?
Ja, vedno jo tako zvijem.
Zombijeva glava je zamašek.
Si eden tistih, ki pripoveduje zgodbe drugih ljudi?
Ne.
Poznal sem tipa, ki je v tem veliko hujši od mene.
Raje poiščiva ta avto.
Dokler nisem spoznal tebe, nisem imel nikoli takšnih glavobolov.
Človeku lahko storiš karkoli, le Cadillaca mu pusti pri miru.
Tu je simpatičen mini kombi. -Vidiš, res je simpatičen.
To je prelep kombi.
Tallahassee trdno verjame, da si moraš v Zombielandu dati duška,
drugače izgubiš še tisto malo razuma, kar ti ga je ostalo.
Če ga to osrečuje in zadržuje, da te palice ne uporabi na meni...
Potem rečem: "Ti kar znori."
Svoj avto hočem nazaj!
Neumne male psice!
Mislim, da sem si nekaj zvil.
Misliš, sva dovolj pametna, da bi se domislila take prevare?
Oklevaš.
Je bolje biti pameten ali imeti srečo?
Poglej, kaj imava tu.
Spusti se.
Lepo. -Povohaj prst.
Pravilo 31: PREVERI ZADNJE SEDEŽE
Hvala bogu za kmete.
To je zelo velik tovornjak.
In to so zelo velike puške.
Vzemi si čas.
Tisti, ki se hoče maščevati, mora izkopati dva groba.
Ja, dva groba, enega za velikega piščanca in enega za majhnega.
Strašljivo srečen si.
Zakaj ne bi pozabila na tisti dekleti in šla domov?
Se želiš pogovarjati o domu?
Zame je bil dom pes z imenom Buck.
Najbolj sladek pes vseh časov.
Ob vseh teh jebenih zombijih...
Izgubil sem ga in ne bom ga več našel, tako da
iščem novi dom.
Morda jutri...
Nago kopanje v reki Yellowstone.
Guganje na lestencu v Playboyevi palači.
A danes, Vortex 6l V8.
Škatla, polna metkov z votlim vrhom in, če Bog da, GD Twinkie.
Uživati moraš v malenkostih.
Nerad dajem priznanje nekomu, ki izgleda kot Yosemite Sam.
To si bom pa zapisal.
Pravilo 32: UŽIVAJ V MALENKOSTIH
Če ju kaj poznam, je to past.
Tu počakaj, če ti dam znak, pa se pripelji.
Menda ju ne boš ustrelil?
Le, če bosta streljali name.
Upam, da bosta.
Izgleda, da sta ga zapustili.
Verjetno sta šli na zahod.
Vozi počasi in odpri oči.
Zadaj sta, kajne? -Samo jaz.
Res mi je žal, bila je kot tiger.
Dvanajstletnica te je vzela za talca?
Deklice dozorijo prej, kot mi. V njenih letih nisem bil takšen.
Dvanajst je po novem dvajset. Puško, prosim.
Kot da bi jo uporabila.
Ne ubij me z mojim lastnim orožjem.
Vse te nasilne video igre.
Hvala. Potrobi zdaj.
Kaj? -Potrobi!
To je tvoja sestra, tisto je moja puška, zdravo.
Lepo.
Izstopi iz vozila.
Spredaj se bom peljala.
Ta punca mi je nekako všeč.
Ni tipična domišljava psica.
Celo pred Zombielandom, je Wichita pometala s fanti.
Kaj iščeš? -Zaročni prstan.
Snela sem ga med točenjem goriva, mislila sem, da je v torbici,
a je verjetno padel ven.
Zamudila bom polet in... -Našel ga bom in ti ga poslal.
Nagradila te bom. -Ne bodi smešna.
3000 dolarjev. Vreden je več, kot moj avto.
Daj mi tvojo številko.
Našel ga bom. Takoj ga bom poiskal.
Nimam kaj drugega za početi.
Tudi jaz sem bil zaročen.
Zdaj pa sem sam.
Upam, da boš ujela letalo.
Vem, da je nekje tukaj.
Šla je na letalo, to je najboljši del.
Poklical te bom.
Našla si moj prstan.
Hvala, povsod ga iščem.
Tvoj prstan? -Prijateljičin.
Poslal ji ga bom. -Dobim nagrado?
40, 60, 80, 400.
To je to, cela blagajna.
Nekoga si zelo osrečila.
Ti tudi.
Lepo.
Koliko jih je ostalo?
Naj pogledam.
Dovolj, da prideva do Kalifornije.
Nekoč bi tudi jaz rada imela tak prstan.
Za nizko ceno 30 dolarjev, prodano.
Daleč lahko pridete z nekaj poceni nakita in lopovsko žilico.
<i<Najbrž sva lahko srečna, da naju nista pustili ob cesti.
Hvala, Wichita. Hvala, Little Rock.
Prekleto, zdaj je pa dovolj! Preganjajo nas pošasti!
Nimamo dovolj težav?
Ukradli sta mi hummer, težave z zaupanjem imamo.
Pozabita na to!
Se ne moremo le voziti in se igrati kakšno igrico,
kot štirje normalni Američani?
Jebeš mene!
Vem.
Naj bom jaz ta, ki je bolj zrel.
Torej, kam sta namenjeni?
Pacific Playland.
Zabaviščni park? -Izven L.A.?
Ja, tja smo hodili, ko smo bili še otroci.
Ta kraj je najboljši.
Pamet ti raznese, tako je zabavno.
Dobra zabava za celo družino.
Jaz sem tudi hodil tja. Zdaj so verjetno posezonske cene.
Tam ni zombijev, sta slišala? -Ja, slišala sva.
Veš, kaj. Morda te ne bom ustrelil, me pa strašno jeziš.
Zato se v Pacific Playlandu ne bom igral s tabo.
Ne skrbi, priraste ti k srcu. -Zares?
Ne, še huje postaja. -Prav.
Igrajmo se tiho igro, začnemo zdaj.
Hotel sem vprašati, če sta kaj slišali o Columbusu, v Ohiu?
Se ne znaš igrati tihe igre?
Ne? V Columbusu jo igrajo.
Pravo mesto duhov, požgano do temeljev.
Si iz Columbusa?
Žal mi je, nisem razumela.
Ne vem, kaj je bolj tragično.
Da nimam več družine ali resnica, da je nikoli nisem imel.
Ne morem se več pretvarjati, da bom doma našel, kar iščem.
Nimam doma.
Lahko te peljeva.
Lahko greš pogledat ali pa se namestiš kje drugje.
Vedela je, kako se počutim.
Vsi smo bili sirote v deželi zombijev.
Vem, da je to z zabaviščnim parkom norost.
Ampak...
Veliko je preteklo, odkar je bila otrok.
Težko je odraščati v deželi zombijev.
Težko je odraščati.
Poglej, tisti kamion lahko vzameš.
Upam, da boš našel, karkoli že iščeš.
In ne izpusti iz rok, ko to najdeš.
Ne le zato, ker nisem imel kam.
Zato, ker mi je v tem trenutku postalo jasno.
Kjerkoli bo to dekle, tam si želim biti tudi jaz.
Kmalu se bomo morali ustaviti, vse me že boli.
Vaše bisere hočemo. Ja, tudi to lahko.
Kaj pa počnemo? -Le ubogaj ga, verjemi mi.
Počakajte.
Kdo želi prvi?
Res sem si želel impresionirati Wicihito.
Toda to bi bilo kršenje pravila 17.
Morda najpomembnejšega pravila: NE BODI JUNAK
Ti prevzemi. -Ni problema.
Je to Zombi uboj tedna?
Blizu, a brez nagrade.
Uboj tedna pripišimo sestri Cynthiji Nickerbacker.
Ubogi sploščeni pankrt.
Parfum? -Kaj?
Je to parfum?
Kolonjska voda. -Mislim, da je
Lancome Magnific. -Govori glasneje.
V Santa Fe te še niso slišali.
Razmišljaš o seksu z Wichito.
Želja se ti uresničuje, zadnjih 24 ur naju jebe oba.
Srečno, petunija.
Svoje tridelno opravičilo bom začel s tem, da si čudovit...
Toliko, da veš. Mlatil sem že za mnogo manj od tega.
Verjamem. -Dobil boš 45% moči.
Hvala.
Daj, razbij še eno.
Lepo.
Kaj ni dober občutek?
Včasih ima Tallahassee prav. Uživati moraš v malenkostih.
Čeprav to pomeni uničevanje zelo veliko malenkosti.
Po parfumu diši.
Ne veš, kdo je Willie Nelson? -Ne.
Willie Nelson? -Ja, ne vem.
Vsako jutro se brijem, a včasih, okoli 16:30, nekaj začutim.
Vem, da se reče "senca ob 17h" a včasih jo dobim prezgodaj.
Na avtocesti lahko greš do 130, ne želiš pa iti nad 160.
Ne želiš peljati več kot 40.
Ne skrbi za slepe točke. Za druge voznike so.
Kot da nikoli nisem vozila...
Se nikoli ne pripneš ali samo na dolgih potovanjih?
Povsod so zombiji, pas me še najmanj skrbi.
Ja, ampak, ne, ni.
Znana je le kot Hannah Montana, kadar nosi lasuljo.
Dobro.
Nekako osvobajajoče je.
Prvič po dolgem času smo se zabavali.
Čeprav smo imeli različne strategije preživetja,
bomo ostali skupaj do Pacific Playlanda.
Mislim, je pomanjkanje spanja zdravstveni problem številka ena.
Jaz mislim, da je številka dve.
Številka dve... -Očarljivo.
Morali bi poiskati prostor za spanje.
Zamisel imam.
V Hollywoodu smo, spimo v slogu.
Poberi zemljevid.
Izgleda, da vsi, ki so bili kdaj v filmu, živijo v tem predelu.
Kaj, natanko, počnemo na 90210?
Nekako sem si zamišljala, da Tom Cruise živi na lepšem delu.
B seznam, če primerjam s tem, kar nameravam.
Gremo v sam vrh A seznama. -Kdo?
Boste videli.
Kdo je veliki BM? -Ni Bob Marley.
Ta kraj je neverjeten.
Dame in gospodje, dobrodošli v Mansion de Murray.
Bill Murray. -Ne morem verjeti.
Ta tip je povezan z mojim humorjem.
Kdo je Bill Murray?
Še nikoli nisem udaril otroka.
Isto, kot bi vprašala, kdo je Ghandi.
Kdo pa je Ghandi? -Dvanajst let ima.
Ni Twinkiejev. -Sranje!
Sem rekla, da bi morali k Russel Crowu, a me nihče ne posluša.
Bolj tiho bodite, vsaj dokler se ne prepričamo, da smo sami.
Tallahassee, Wichita, tja. Little Rock, sem.
Zakaj moram biti z njo?
Videti je, da ni konca.
Pridi.
Lastni kino ima?
Naučil te bom nekaj reči o Billu Murrayu.
Tukaj je spal kralj.
Dobra postelja.
Zame je premehka.
Ta del je dober, izvedela boš, koga naj pokličeš.
Izganjalce duhov.
Nalezljivo je.
Sezuj mi škornje.
Prav, sam bom.
Bill Murray, si zombi?
Peče!
Nisi zombi, govoriš...
V redu si. -Hudiča sem v redu!
Žal mi je, nisem vedela, da ste vi zares vi.
Res si. Kaj pa ta oprema?
Da se vklopim.
Zombiji ne napadajo druge zombije.
Prijatelj iz šminke mi je pokazal, kako se to naredi.
Koruzni škrob, jagode, malo sladkega korena za dame.
Pristaja mojemu stilu. Rad grem ven in počnem stvari.
Pravkar sem na rivieri odigral 9 lukenj.
Kar sprehodil sem se, nikjer ni nikogar.
Jebenti, Bill Jebeni Murray!
Oprosti, to sem moral spraviti iz sebe, nočem preklinjati.
To je tako nadrealistično, gotovo ti to vedno govorijo.
Morda ne v zadnjem času. Veliki oboževalec sem.
Milijonkrat sem videl vse tvoje filme,
še tvoje vloge v dramah imam rad.
Šest ljudi je ostalo na svetu in eden od njih je Bill J. Murray!
Vem, da to ni tvoje srednje ime, a gledam te, odkar masturbiram.
Nočem reči, da je to povezano.
Zato to delamo.
Ljubim te Bill, ljubim te.
Hvala tebi.
Strmiš vame. To je lasulja.
Oprostite, ampak, izgledate kot Eddie Van Halen.
Pravkar sem ga videl. -Zares?
Kje? -V Hollywood Bowlu.
Kako je bilo? -Zombi je.
Kaj pravita na malo gostoljubja z zahodne obale?
Naj vama kaj prinesem? Kaj bi želela?
Prija, kajne?
Pohitita, pohitita, na stropu je, dajta ga.
Zakuri ga, Ray! -Vidiva se na drugi strani, Pete.
Odvraten je.
10 m dolg in težek približno 270 kg.
To je veliki Twinkie.
Tvoja sestra je sama, kajne? Nima nobene zveze na daljavo?
Ne. -Dobro.
In, če bi imela svoj tip, če obstajajo tipi...
Kakšen bi bil?
Rada ima poredne fante. -Zares?
Torej je Columbus plašen? -Ja, kot mali zajček.
Posral se bo.
Glejta to.
Dobro je, uničil sem ga.
Se v tvojem mestu tako pozdravljate?
Mojbog, ne morem verjeti, da sem ustrelil Bill Murraya.
G. Murray? -Zdaj samo Bill.
Mislim, da tega ne moremo zašiti.
še vedno je nežno.
Misliš, da se boš izvlekel?
Ne.
Če vam kaj pomeni, zares mi je žal.
Bilo je instinktivno.
Moja napaka, nikoli nisem bil dober v vragolijah.
Vam je zaradi česa žal?
Morda zaradi Garfielda.
Oprosti, ne morem se zadržati.
Vseeno pa je res žalostno.
Oprostite.
Samo trenutek.
Dvocevka.
Želite bombone?
Brezplačno parkiranje, to je najboljše v deželi zombijev.
Najboljše v Z-deželi je, da ni posodabljanja Facebook statusa.
Rod Curtis se pripravlja na petek.
Koga briga. -Najboljša stvar je...
Nič več potegovanja vode v stranišču, epsko.
Kaj pa najslabša stvar u Z-deželi?
Razen dejstva, da sem ubil Bill Murraya?
To je lahko, izguba Bucka.
Njegov cucek.
Nisem vedel, da imam lahko koga tako rad, kot sem imel Bucka.
Odkar se je rodil, sem bil čisto drugačen.
Žal mi je.
Bila sva, kot dva fižolčka.
Imel je mojo osebnost, moj nasmeh, moj apetit...
Nasmeh? Takrat me je prešinilo.
Sram me je bilo, ker tega nisem prej sprevidel.
Meni, ki imam najboljši krvni obtok, ni potegnilo,
da ne bežim le jaz od nečesa.
To denarnico sem naredil iz izolirnega traku.
Vzemi človeku sina in zares nima več kaj izgubiti.
Od Titanica naprej nisem toliko prejokal.
Namig.
Nalahno izdihni in pritisni na sprožilec.
Ne sili me, da pijem sama. -Prav.
1997. Georges?
Nikoli se nisem učil francosko.
Ta je iz 1997? -Ja.
Dobro leto? -Mojbog.
Se hecaš? Krasno leto je bilo. Videla sem prvi film za odrasle.
Anakonda.
Prva tetovaža, pliskavica.
Res? -Lažna.
Prvi poljub.
Scottie Lynch. -Sta z jeziki?
Morda.
Ljubosumen na Scottyja Lyncha?
Ja, sem.
Pravzaprav sem ljubosumen na celo tvoje 1997.
Prvi ortodont.
Pankrt mi je dal aparat za zobe.
Moja prva četvorka.
Grozljiva kot Anakonda.
Tehnični pouk, ki tako ne šteje za pravi predmet.
Prvi šolski ples, hvala,
Sadie Hawkins, dekleta izbirajo.
Nobena te ni izbrala? -Dekleta izbirajo.
Te psice. -Vem.
Ne, tega ne bom trpela.
Veš, kaj, v imenu vseh osmošolk
se ti želim oddolžiti.
Sprosti se, Scottie je preteklost.
Še tvojega imena ne poznam, ampak, tole je pa lepo.
Vem. Med nama rečeno: "Kaj pa Bob?"
Pravzaprav si sladek. -Tudi jaz tako mislim.
Pogumen si, kot mali zajec, toda...
Lahko živim s tem.
Lahko?
Vsaj do prve baze ti lahko pomagam.
Lahko pomagata prestaviti kavče?
Trdnjavo delam.
Tako je verjetno najbolje.
Všeč si mi, Columbus, toda...
S sestro bova storili vse, da preživiva, zato...
Upal sem, da se je Wichita le delala, da je nedostopna.
Spoznal sem, da je imela še več težav z zaupanjem, kot jaz,
ko sem se naslednje jutro zbudil in videl, da odhaja.
Ti si kot velikanski kurcoblokirajoči robot,
razvit v jebenem tajnem vladnem laboratoriju.
Ne morem verjeti, da sem ga skoraj poljubila.
Kakšno je najino pravilo? -Ne verjemi nikomur, le ti in jaz.
Le ti in jaz.
Ti in jaz.
Preživela si zombi apokalipso in prevozila pol dežele.
Kam greš zdaj? -V Pacific Playland.
Sezam, odpri se.
Ta težava nastane, če se navežeš na nekoga.
Ko te zapusti, se počutiš izgubljeno.
Zaradi Tallahasseejeva družbe sem bil le še bolj osamljen.
Tako ali tako je ne bi nategnil.
Nisi bil ravno v napadu, ko sem vstopil.
Zato ljudem ne dovolim blizu, le opečeš se.
Kaj ne poveš.
Mehika...
Veš, kako v Mehiki pravijo Twinkiejem?
Los Podmornica.
Tja grem, amigo.
Kakor hočeš.
O, ne.
Grem za Wichito. -Si kdaj bral tisto knjigo:
"Nisi ji bil tako všeč"?
Ne smeš izgledati preveč dostopen. -Kaj me briga, želim biti z njo.
Dobro se zabavaj v Mehiki.
Pohiti!
Zlezi noter!
Pohiti.
Ko preštejem do tri... Ena, dve, tri!
Si dobro? Greva.
Hitro, vstani! Pojdiva!
Tam!
Poslavljanje mi ne gre, zato...
Dobro bo, pujs.
To je najhujši pozdrav, kar sem jih slišal.
Ukradel si ga iz filma.
Pozdravi dami v mojem imenu.
Tudi njuni fotografiji nekdo nosi v denarnici.
Skoči v avto, Evil Knievel. Greva na vlak smrti.
Ni tako zabavno, kot se spomnim.
Streljaj v kontrolno škatlo.
Columbus. -Tallahassee?
Mislim, da tokrat zares potrebujeta najino pomoč.
Pripni se. -Sem se že.
Čas je, da znorimo ali da utihnemo.
Mama je vedno govorila, da bom nekoč v nečem dober.
Kdo bi si mislil, da bo to ubijanje zombijev.
Verjetno nihče.
Glej.
Izmisliti si morava opravičilo.
Mojbog.
Zgoraj sta, vse je v redu. -In kaj čakaš?
Tvoje dekle je.
Začnimo!
Pridite po kos Tallahasseeja! Je kdo lačen?
Tallahassee je zelo dober v tem letnem času!
Pridite, prasci grdi!
Jebenti.
Jebenti!
Jebenti vse!
Sranje, zmanjkalo mi je nabojev.
Wichita, Little Rock! -Pohiti!
Mojbog.
Poglej tega jebenega klovna.
Seveda, moral je biti klovn.
Moral je biti klovn.
In morala je biti Wichita, da sem nazadnje spoznal,
da so nekatera pravila ustvarjena, da se jih krši.
Pravilo 17: BODI JUNAK
Čas je, da znorim ali pa utihnem.
Jebeš tega klovna.
Hvala.
Vzemi puško.
Christa.
Dobro. Zdaj bi morali oditi.
Končno je prišel do prve baze.
Ni slabo za živahnega pederčka.
Kje je Florida?
Nekaj slutim.
Kje ste, gobasti, rumeni, okusni pankrti?
Kje ste?
Jebeš vse!
Jezus Kristus.
Hočeš Snežne kroglice?
Bog...
Tega ne moreš izraziti z besedami.
Prezgodaj je.
Lahko pobereš šibre in ješ okoli njih?
Ne!
Ta obraz...
Ti pametni deklici, v tem velikem črnem tovornjaku,
in ta tip v jakni iz kačje kože...
Še najbliže so tistemu, kar sem si vedno želel, a nisem imel.
Družina.
Jaz sem zaupal njim in oni so zaupali meni.
Pravilo 32: UŽIVAJ V MALENKOSTIH
Tallahassee je dobil Twinkie.
In čeprav življenje nikoli več ne bo enostavno ali nedolžno...
Ko je užival v tem rumenem, gobastem koščku smetane...
Imeli smo upanje. Imeli smo drug drugega.
In brez drugih ljudi...
Ste lahko tudi zombi.
Velika hvala. -Pametnejši sta od naju.
Zelo smešno.
Do naslednjič si zapomnite: kardio, pasovi,
to sicer ni povezano, a malo kreme za sončenje ne škodi.
Sem Columbus, Ohio iz Zombielanda, lahko noč.
Prevod in priredba: MOUSEY
Tehnična obdelava metalcamp